Fransk-spanska gränsen 1813. Franska armén är på reträtt-
-men Napoleon planerar att överraska med en motattack.
För att lyckas måste han fånga Wellingtons spion El Mirador.
Du är inte nunna ännu och för ung för att dö. Följ solen till skogen.
- Be till ditt silverkors. - Det ska jag, fader.
Ni hör bekännelser. Berätta för mig vem El Mirador är?
Paris har rätt. El Mirador är i Villafranca.
Kasta kropparna och vagnen ner i ravinen.
Sen marscherar vi till vårt fort i Villafranca.
- Ser du vad jag ser, Harper? sannerligen.
En överste från Garde impériale, en av Napoleons bästa.
- Vad är närmsta franska fort, sir? - Villafranca, 8 mil norrut.
Fort och stad. De har fortet, vi har staden. Jag undrar vad han gör här.
Skjut, Dan.
Tyvärr, sir. Ser man inte ansiktet, träffar man inte hjärtat.
Upp och på dem, pojkar!
- Vilken idiot. - Men modig.
Vi hjälper till innan han dör.
Bra siktat, Sharpe!
Rävar i sikte, Sharpe. Ut med dem.
Hit med din uniform, fort.
- Såg du översten, Pat? - Det är inga kvar.
Jag ger UPP!
Kliegenthaal. Det bästa svärdet som någonsin gjorts.
För fint för en förbannad dragon. Var är er överste?
Där borta.
Sök igenom honom.
Han är död.
Han gav mig sitt svärd.
Tyvärr pratar jag inte engelska.
Jag hittade ett papper med siffror.
Jag köper hästar, det är kvitton.
Så det är kvitton? Jag tror dig inte.
- Jag talar inte engelska. - Det tror jag inte heller på.
Gör slut på honom... så kan du behålla svärdet.
Snälla, undantag...
Överste Berkeley här, South Essex.
Vi accepterar undantag. Nous acceptans...
- Robert, skriv och få påskrivet. - Ja, sir.
Se om du förstår, jag räknar till tre och sticker svärdet i skrevet på dig.
- Låt honom ge upp. - Han är spion, sir, jag är säker.
Var är din rock, van var du på väg?!
- Det behöver han inte säga, Sharpe. - Dålig form, kompis?
Var är er vapenrock? Van var ni på väg? Svara fort!
Han är galen och kommer att döda er.
Rocken har hans överste. De gick vilse. Jag gjorde mitt bästa.
Major Sharpe, det här är kapten Spears, en av Munros officerer.
Till er tjänst, kapten...my lord.
"Jack" går bra. En ära att skaka hand med Wellingtons livräddare.
Armen har du kvar, trots kli i arslet.
Så ska det låta! Jag visste att ni skulle dra jämnt.
Munro vill tala med honom omgående, så han följer med till lägret.
Du sa inget om pappret, sir. Det kanske är en kod?
Skriv av när du kommer tillbaka, Harris.
Gå igenom "överstens" fickor.
När ni är klara, ta vapenrocken och ta med honom till lägret.
Vet du, jag tror att du har blicken på svärdet.
Dan!
Hallå där, lugn...
Fångat en fågel, sir?
Richard, major Munro vill träffa er klockan sex.
Ska vi talas vid?
Jag måste gå, tjejen. Men jag lovar att komma tillbaka.
Jag svär att jag kommer tillbaka.
Hon stannar tills vi kommer till Villafranca.
Det är överstens order.
Hon förstår engelska. När hon ska till att prata så...
Jag har sett det förut.
Hon såg nog nåt hemskt och var för rädd för att skrika.
Hon pratar igen så snart hon är trygg.
Skytt Harris bad mig ge dig den här.
Och de här...
De är också till dig.
Vi hittade den här på den franska kaptenen.
- Är det en kod? - Ser ut som kvitton.
Jag tar och talar med fransmannen om det. Vi ses klockan sex.
Kom inte sen. Sånt hatar Munro.
Har aldrig tagit en lektion. Kan ni tro det? Sätt er...
Vad vill ni att jag gör Sharpe...?
Antingen spelar jag "Bealach na Broga", Munros marsch-
-eller skicka er på ett farligt uppdrag?
Farligt uppdrag, sir.
- Vem vinner kriget? - Wellington, sir.
- Varför? - Pålitliga trupper.
Överlägsen underrättelsetjänst. Genom vem, kompis?
- Män som er? - Fjäska inte, kompis.
Wellington vinner genom "EI Mirador", som är ett täcknamn.
EI Mirador gjorde den här kartan.
- Säg vad ni tycker? - Herregud.
Alla franska fort och siffror för infanteri, kavalleri, artilleri.
Jag tror att han har räknat gevären också.
Ta en ordentlig titt, du kommer kanske inte se såna igen.
- Varför inte, sir? - EI Mirador svävar i livsfara.
En agent i Paris säger att Napoleon skickat någon att fånga EI Mirador.
Överste Philippe Leroux från Garde impérial.
De säger att han gav sig av för sex veckor sedan för möte i Villafranca.
I Villafranca verkar EI Mirador.
Vi dödade en fransk överste i morse, sir.
Jack berättade. Överste Junot, enligt kaptenen som vi fångade.
Eller kanske det var Leroux, eller inte...?
Jag litar inte på kaptenen, Jack...my lord.
- Och siffrorna vi hittade? - Hästhandel, säger kaptenen.
Siffrorna är priser...vem vet?
- Det kan vara en kod? - Ja, men en bokkod då.
Varför inte flytta EI Mirador till säkerhet, sir?
EI Mirador är inte bara spion, han är chef för andra spioner.
Han har hundratals underhuggare, därför är han i Villafranca.
Den stora aktiviteten döljer hans sändebud, därför är han där.
- Vet han om att han ska dödas? - Han ska fångas, inte dödas.
Fångas och torteras. Leroux vill åt allt som EI Mirador vet.
Och EI Mirador lämnar inte sin post.
- Har ni något annat förslag? - Ja, sir.
- Hitta och ta död på översten. - Konstigt nog är det er order.
Inget trams om att ta till fånga, Wellington vill ha honom död.
Fråga om du har frågor, jag reser till Burgos i morgon bitti.
En, sir. Vet fransmännen om EI Miradors identitet?
Möjligt att de gör nu.
För en vecka sedan försvann en präst med nunnor på väg till ett tempel.
Vi hittade blod, men inga lik.
Javisst ja...
Vi hittade den här...
Prästen tog emot EI Miradors bikt.
En sista fråga, sir...
Är det inte bättre om jag får veta EI Miradors identitet?
Det är en statshemlighet som bara jag och Wellington känner till.
Inte ens Spears känner till honom.
Och vad du inte vet, far du inte illa av.
Du får ursäkta, sir, men det man inte vet är det som gör att man dör.
Om de tar er och torterar er...?
- Tror ni att jag skulle tala? - Var inte dum, Sharpe.
Alla talar efter tre dagar.
Stannar ni för att höra "Haste ye to the wedding"?
Nej, sir.
Hur står ni ut? Jag sa, "hur står ni ut"?
Det doftar gott, Ramona.
- Hon sover, väck henne inte. Självklart.
Gör mig en tjänst, Ramona. Rockarna behövs tvättas.
Nej, jag hjälper Harper och se hur han behandlar mig.
Hur behandlar han dig?
Han behandlar mig som en hora.
Kan vitala, Harper? Vad pågår mellan er?
- Hon pratar inte med mig. - Vad har du gjort?
- Ingenting. - Gör det du inte gjort, nu!
- Det är inte din sak. - Ordna upp det nu!
Betyder det att jag ska tvätta? Det tänker jag inte.
Inte jag heller.
Och inte jag.
Harper...
Harper!
- Ta henne till Ramonas tält. - Jag har gjort det tre gånger.
- Gör det igen, då. - Hon springer tillbaka hit ändå.
Var lugn, tjejen.
Du kan sova här, men du får sova på eget lakan.
Harper, kan du sova vid fotändan?
Så att inget olovligt händer.
Vad då?
- Herregud, klä på dig något. - Hon har inget.
- Säg åt Ramona att fixa det då. - Hon bad mig att fara...
- Är den laddad, Harper? - Nej, det vore mot reglementet.
Visste du inte det?
Hör på, det är inte ofta jag blir ond, men då har jag mina skäl.
- Jag tror dig. - Vad är problemet med Ramona?
Hon vill gifta sig och flytta till Irland.
Du har en liten son, så det passar väl?
- Jag kan inte... - Så?
Jag älskar henne tillräckligt för att bespara henne mitt jävla land.
Hon är spanjorska och vi har ett utomäktenskapligt barn.
På Irland kommer de att titta snett på henne.
- Så är det min mor också. - Din mor?
När jag var 17 år så parade hon ihop mig med Annie Brady från Donmoyle.
Mamma var förtjust i henne.
Hon var den vackraste man någonsin sett.
- Säg inte att du är gift? - Nej, för fan.
Annie Brady dog.
Jag tror inte att mamma hämtade sig.
Jag säger dig det, om jag anländer hem till Irland-
-med spansk fru och barn...
Hon skulle aldrig förlåta mig.
Harper... Ta en titt omkring dig.
Vad ser du?
- Jag ser soldater. - Nej, det gör du inte.
Du ser sanningssägare.
Lögnare, bästar, as. Män som ramlat in i krig.
Den galenskap som är kriget. Det är det du ser? Eller hur?
Ja, du har rätt.
- De har en sak gemensamt. - Vad då?
De krigar och förbereder sig på att dö.
De har inte mycket, men de har stolthet.
Visa mamman till ditt barn lite av den stoltheten.
Så börja be, Pat.
Du är för sträng mot honom. Han försöker bara vara rolig.
Jag litar inte på fanskapet. Han är för bra för att vara sann.
Han är till lags, Richard. Rädd och långt hemifrån.
Fångar är alltid till lags, det är därför de ler hela tiden.
Okej, men varför, Jack?
Jag har varit som han. Jag var fånge i sex månader hos fransmännen.
De tog mig efter att jag skadats.
En fransk kirurg högg av den här, och han tog tid på sig.
Det är något som inte stämmer. Stor som en tjur, men går som en dam.
Han har blicken överallt, men man ser inte var han tittar.
Han är som en framlagd pistol som kan gå av när som helst.
Kan du få Berkeley att ordna samling ikväll, när vi slagit läger?
Jag kan bevisa att han ljuger.
Berkeley går med på det om fransmannen har ett ombud.
- En "djävulens advokat". - Det kan ni vara.
Okej.
En varning dock. Berkley blir inte glad om ni har fel.
Oroa er inte. Jag ska hänga ut honom ordentligt.
- Hur ser jag ut, Harris? - Sir?
- Bra bok? - Mycket Voltaire, sir.
- Jag hittade några sidor i skogen. - Vad då?
- Var hittade du den? - Under översten, sir.
- Det kan vara en kodbok. - Kanske.
Den var blodig, och jag kunde bara ta några sidor.
Var är resten?
Fan också.
Jag är snart tillbaka.
När jag kommer tillbaka, ska du vara i min säng.
Jag menar att jag sover här ute.
Okej.
Jag hoppas att du vet vad du gör, Sharpe.
Vissa i London gillar inte att vi leker med fångar.
Kan vi börja, sir?
Den franska överstens uniform, sir.
Sätt på den.
Den passar perfekt, sir.
Sätt på den här nu.
Det här ska vara hans egen uniform, den som satt på "överstens" huvud.
Ser ni att uniformen inte passar?
Men överstens satt perfekt.
Jag tror att det här är överste Leroux från Garde impérial.
Jag tror att han dödade sin kapten och bytte kläder med honom.
Jag yrkar inför rättegången att häva undantaget för honom-
-tills Munro återkommer från Burgos.
- Fången vill försvara sig. - Självklart, kör på.
Jag är en soldat som gör sin tjänst och älskar sitt land.
En dag säger mitt befäl att jag måste resa iväg med min överste i Paris.
Så att han skryta för sina vänner, att han har sett fronten.
Vi reser dit, befinner mig i skogen och ni kommer.
Ni dödade min överste.
Ni frågar varför min uniform inte passar.
Jag skulle kunna säga att den krympt i tvätten.
Men sanningen är...
...att den aldrig har passat.
Jag är en fattig kapten från Lyon med två uniformer.
Min bästa uniform är i baracken.
Den andra som aldrig passat, ser ni framför er.
Det var vad jag ville säga.
Vilket skitprat. Ni tror väl inte på sånt nonsens?
Major Munro kommer inte tro det.
Han bestämmer inte över den här rättegången, Sharpe.
Han har sagt sitt, och verkar vara en enkel soldat som gjort sin plikt.
Liksom du och jag måste, Sharpe.
Han får fortsatt undantag tills vi kommer till Villafranca.
Major Munro kan bestämma själv, är vi klara på det?
Rättegången är avslutat. Grattis Jack. Nu tar vi en Cognac.
Blir ni med på ett glas, Sharpe?
Nej, jag har svalt tillräckligt med fransk smörja.
Förlåt Richard, jag var djävulens advokat.
Det gjorde ni bra, Jack.
- Tack. - Var snäll och stick, nu.
Bra svärd. Jag tar det när ni är död.
Vad skulle ni göra med det? Döda EI Mirador?
- Harris...? - Sir.
Boken du brände. Har du läst den förut?
"Candide", sir? Javisst. En tämligen känd bok av Voltaire.
- Är den bra? - Javisst, en satir.
Det verkar vara romantik, men är egentligen samhällssatir.
Citera något roligt därifrån.
Hjälten återupprepar: "Vi lever i den bästa av världar"-
-vid de mest opassande tillfällen.
Ta ett råd, Harris. Skriv en bra bok med mycket skjuta i...
...och du kommer att bli rik.
-"Candide", är det en känd bok? - Mycket känd, sir.
Så om du hade en till, kan du lista ut koden?
Det är troligt, om den var likadan.
- Det finns bibliotek i Villafranca. - Det kommer jag att gilla, sir.
Vi ska sätta dit honom.
Sluta, tjejen.
Är det din?
Soldater, halt!
Jack.
Ful liten best.
Och Villafranca är inte mycket bättre.
Det kommer några från Villafranca, sir.
- Ser ut som sir Henry Simmerson. - Ful best det också.
- Vad sa du, Jack? - Han är den politiska auktoriteten.
Nej, han förlorade "kungens färger" och reste hem i vanära.
Vad gör han här, han är ju där hemma?
Sharpe såg Simmerson förlora färgerna, så han hatar honom.
- Får jag avvika, sir. - Nej. Bete er bra, gentlemän.
Låtsas som om den pretentiösa spyan inte förlorade färgerna.
Trevligt att ses, sir Henry!
Munro sa att ni var på väg. Det tog förbannat lång tid.
Jag önskar att jag kunde säga att jag var att glad att se er, Sharpe.
Sir Henry, får jag introducera Lord Spears.
En av Munros män.
Trevligt att träffas, my lord.
Är ni inte Simmerson som förlorade "kungens färger"?
Det undersöktes noga, och jag friades helt.
- Låt mig skaka er hand, my lord. - Så ni förlorade inte dem.
Ni hade bon dem, ni som brukar ha bort saker-
-jag håller tag om min hand.
Det var ett skämt, sir Henry. Min löjliga humor.
- Jag tror jag har humor, my lord. - Det behöver någon som ni.
- Vad vet ni om det franska fortet? - I egenskap av politisk kommissionär-
-säger jag att det ligger i spanska och brittiska intressen-
-att handeln här får fortgå.
Vi har överenskommelser med fortet.
Vi låter varandra vara.
Jag litar på att ni inte stör denna känsliga situation.
Oroa er inte, vi ska bara spränga fortet i bitar.
Vad har de? Kanoner?
Jag har varit där i fredliga ärenden, och de har inga kanoner.
Fan ta kanonen, det blir inte roligt att ta sig in där.
- En nattattack, sir? - Bra idé.
Lika bra att rida tillbaka, var är Robert med min häst?
Kom tillbaka!
Åt sidan McDonald, åt sidan nu.
Nej...
- Det är mitt fel. - Det här får han betala för.
Jag skulle lyssnat. Det måste vara Leroux.
Bryter mot överenskommelsen och dödar en pojke.
Oroa er inte, sir. Vi tar honom imorgon.
Imorgon? Jag ska in ikväll. Han ska vara död i gryningen.
Det är mer ett sjukhus än ett hus.
Vilka är det?
De kallas "överlevarna".
De som fångats och torteras-
-och på något vis överlevt kroppsligen.
Det här är Don Filipe som äger huset.
Fransmännen våldtog och mördade hans fru.
De tvingade honom att se på. Hans hus är nu en minnesplats.
Jag heter Don Felipe, känn er som hemma.
Är det hon som behöver vård?
Följ med mig.
- Den borde finnas här, Harris. - Någonstans.
Jag måste gå igenom alla böcker, jag hoppas ni ursäktar.
Ta för dig av tjänsteflickan, Sharpe.
Var inte självisk, vi ger väl av vad vi har?
Det här är "miradoren", som betyder "utsiktsplats".
Vanligtvis målar jag här, men nu är det er gård.
De tittar till dig här, tjejen. Vi återgår till våra baracker.
- Säg till om du blir ensam. - Vi går nu, tjejen.
Okej, du kan komma med oss, men du måste tillbaka hit sen.
- Sir Henry, visa oss vägen. - Med nöje.
Ni får bo vid irländska kyrkan med Fader Curtis.
Det var som fan, ett sjukhus.
Tungan rätt i munnen, här är Fader Curtis.
Gillar oss inte direkt. Han stred mot oss med spanjorerna i Trafalgar.
Wellington tror han är ett helgon, för han tar hand om våra särade.
Jag lämnar över det här sorgliga sällskapet till er Curtis.
Jag är Curtis, rektor för den irländska skolan.
De troende kallar mig "fader", ni kan kalla mig doktor.
Till er tjänst, doktor. Jag är major Sharpe, South Essex.
Det här är furir Harper och de utvalda. Vi hoppas på inkvartering.
Inte valda av Herren, som det ser ut.
Jag styr här som ni styr regementet. Vi har regler.
Ingen stark dryck, inget starkt språk och inga fallna kvinnor här.
Jag är med er där, fader.
- Irländare? sannerligen.
Då är ni med på mässan på söndag.
Det här är lille Patrick Harper...
Denna lilla katolske pojke blir er stolthet, fru Harper.
Ni har en av våra flickor.
Hon är en av oss också.
- Vad vet ni? - Tillräckligt
Det finns ett kloster som saknar er, mitt barn.
Hon har vänt Gud ryggen, nu.
Jag har sett många goda soldater springa, och sedan komma tillbaka.
Det har jag också.
Ni vet var jag finns.
Känn er som hemma, major Sharpe.
Det kallar jag en präst.
Bra, hon kommer att behöva honom.
Det känns som jag vandrar ensam
En övergiven bankett
Vars liv har flytt, och ära försvunnit
Och allt utom Honom försvunnit
Då i den stilla natt
Sömnens kedjor håller mig fast
Ett sorgligt minne lyser upp
Över andra dagar omkring mig
Förbannade sång, den kröp nära.
Sunt lacrimae rareum.
"Det är tårar vi gråter för dåtid, nutid och framtid".
Jag tänkte på min fru.
Det är vår plikt att minnas de döda.
- Hur visste ni att hon var död? - Skulle ni gråta annars?
Så ni vill att jag talar med furir Harper. Det ska jag göra.
- Men då måste ni göra något för mig. - Vad ni vill, fader.
Jag ser till att Harper går till kyrkan och sen till Ramonas säng.
Så ser ni till att flickan går från din säng till kyrkan.
Må Gud skydda er i strid.
På kanonerna!
Översten!
Överste?
South Essex, framåt!
Vad fan händer, Jack?
Det är hopplöst. Vi pressas tillbaka.
- Vi borde dra. - Ta dem tillbaka, fort, Jack.
Jag och de utvalda täcker upp bakåt.
Rid till Burgos och säg åt Munro att ta med kanoner, fort!
South Essex, reträtt!
Nej, med ansiktet mot fienden!
Ett steg i taget, långsam marsch!
- Asen visste att vi kom. - Kom igen!
Håll i!
Min Gud.
- Furir Harper! - Jag letar efter major Sharpe, sir.
Jag ska prova irländska kyrkan.
Om ni hittar honom, säg att jag hämtar hans kanon.
Har du tittat redan? Var i helvete är han då?
Helvetet finns inte här, furir Harper.
Det närmaste vi har är "dödsrummet".
Förbi kolonnerna, genom svarta dörren och nedför trappstegen.
Fråga efter furir Connelly.
Dö smidigt, vänta inte, gör det nu.
En fransman bredvid, svik inte landet, dö smidigt.
Dö utan ett ord, klarar du det?
Ge efter nu. Ge efter!
Ser ni det, vänner. Han gick sin väg.
Följ efter honom.
- Vem är det? - Harper.
Från Donegal.
Pat Connelly, från Sligo.
- För Eireann. - Död på Irland.
- Har ni en skadad soldat? - Många.
Patrick.
Gode Gud.
Dö smidigt, pojkar.
- Har kirurgen hämtat något åt Sharpe? - Ja, en kista.
Snälla Fader...
Sharpe har en reva i vänstra axeln som går ner till benet.
Men kulan i magen blir hans död. Såret är grönt och fullt med var.
Var han en hund skulle jag skjuta honom.
Gud har givit honom feber så han känner inget. Han är död i gryningen.
- Ni måste kunna göra något, fader. - Jag är präst, jag ber för honom.
Jag är gammal soldat också, så jag ska ge er råd.
- Låt henne se efter honom. - Varför inte jag?
Han är min major, och vän.
Se på henne.
Om ni var Gud och såg ner på den stackars ensamma flickan.
Skulle inte ni tycka synd om henne då?
Jag undrade bara...
- Vad? - Jag undrade...
...om ni har helig olja eller heligt vatten till Sharpe?
Så långt jag kan se är han en hedning.
Jag vet. Om jag stänker vatten på honom när han är medvetslös-
-kanske jag kan rädda hans själ.
- Du får det inte, Harper. - Vad?
Det är en Toledoklinga. Vem har berättat om den?
Folk sa att ni var bra med svärdet.
Och att ni har den finaste samling av klingor i Spanien.
Sharpe bröt sitt svärd vid fortet.
Om ni ger mig ett blad, kan jag göra ett fint svärd av det.
När Sharpe får se det, kanske han blir bättre.
Varför ska jag ge det till er major?
Det är viktigt för mig att han klarar sig.
Och Ramona...?
Om ni ger mig svärdet, så blir hon Mrs Harper.
- Svär ni vid Bibeln? - Sånt hatar jag.
Halva armén räcker. Och vässa eggen. En veckas jobb.
Min brittiska favoritspion.
Tack för hjälpen.
- Vad fan gör ni här? - Jag letar efter en bok, sir Henry.
En bok? Vad ska en vanlig soldat med en bok till?
Jag tänkte torka ändan med den.
Det var som tusan.
Ta en inte en bra brittisk, då.
Här är förbannad fransk smörja.
"Candide", torka häcken med den.
Jag är mycket tacksam, my lord.
Är vi nöjda då?
"Allt blir till det bästa, i den bästa av världar".
Kom hit mitt barn.
Blyg...?
Vi går rakt på sak.
Sharpe dör och är snart borta.
Du blir ensam i världen, vad ska du göra då?
Vem vill ha ett stumt hembiträde?
Om du har tur hamnar du på ett kloster.
Om du har otur blir du uppraggad av ett gäng packade soldater-
-som pippar dig tills du yrar.
Följ med till mitt hem som tjänarinna.
Jag kan erbjuda samma sexuella tjänster.
Du får tak över huvudet, regelbundna måltider och några pennies i fickan.
Åtminstone så länge ni har skönhet.
Vad säger du om det?
Vad sägs om en silvershilling?
Gör du det mesta, jag är lite utarbetad idag.
Du är alltså en liten hora?
Nummer...kod...nummer...kod.
Gud styr din hand, mitt barn. Men febern är kvar. Det är inte bra.
En dag till och hans hjärta stannar.
- Döda eller bota? - Vad menar ni?
Kallt vatten. Sista vapnet mot feber.
Lika gammalt som krig och krigare.
Keltisk lära säger att kroppen ska sköljas i isvatten.
Sen svepas i ull för att avbryta febern.
Det frestar hån på hjärtat. Döda eller bota.
God morgon, tjejen.
Hur kan jag tacka dig?
- Ta det lugnt, Harper. - Jag har den franska koden.
- Du vet att första siffran är sidan? - Ja.
- Andra siffran är rad inåt. - Ja.
Tredje är rad neråt, och fjärde är bokstav i ordet.
Men han har ändrat kombination, Sharpe vill se det här.
- Ta det lugnt, Harris. - Har du sett namnet i slutet?
Richard...?
Vad är det, tjejen?
Du pratade! Du sa mitt namn.
Säg något mer, tjejen.
Jag älskar dig.
Jag önskar jag kunde säga detsamma.
Major Sharpe, sir?
Knäpp jackan, Harper.
- Vad har du där? - Det här... Det är bara ett svärd.
Det låg och skräpade.
Någon hade tappat det, och jag hittade det.
Du kan välta det?
Hittade du det?
Det låg och skräpade.
Du är en satans lögnare, Harper.
Bara ibland, sir.
- Hur har det gått med koden, Harris? - Bra, sir.
Jag har löst den.
Tillstånd att tala, sir?
Bästa bruna pappret och paraffinolja till ditt sår.
Tack, Hagman.
Jag har din kanon med mig, Sharpe.
Gott att se er på fötter, Richard.
Gott att se er också, Jack.
Jag är i biblioteket om ni vill prata.
Jag kommer strax.
Jag beklagar, min son. Människor är sällan som man tror.
Det stämmer inte på er... EI Mirador.
Det stod i koden.
Varför? Ni som krigat emot oss? Varför är ni spion åt Wellington?
Jag tror att teologiska resonemang tråkar ut er, Sharpe.
Är det här boken ni söker, Jack?
Candide.
Ta emot.
Jag gillar Voltaire mycket.
Vet ni vad han sa. "Gud står inte på de stora bataljonernas sida".
"Han är med de bästa skyttarna".
- Hur mår ni, Richard. - Si och så, Jack.
Si och så.
Candide var kodboken.
Så, ni vet vem jag är?
Harris gav mig namnet på förrädaren för en halvtimme sedan.
Jag antar att de skjuter mig.
Jag skulle tro det.
Jag gjorde det inte för pengarna.
Även om de hade kommit till pass.
Min far har flera gårdar, och de är alla intecknade.
Varför gjorde du det, Jack?
Mod... Det är som med kungens shilling, Richard.
Vissa sparar det, andra spenderar det på en dag.
Jag sa att mitt liv räddats av en fransk läkare.
Det var överste Leroux.
Han räddade mitt liv genom att avbryta torterandet innan jag dog.
Jag stod inte ut längre.
Jag hade gjort slut på hela mitt mod.
Han fick mig att skriva på pappren, och svika min heder.
Och hedern hos en lady, som jag en gång älskade.
Det tillät jag inte, så jag blev hans spion.
Det låter antagligen löjligt.
Varför dödade ni inte Fader Curtis. Ni visste att han var EI Mirador.
Leroux beordrade mig att göra det. Men jag ville inte.
Det fick han göra själv.
Det hade han gjort också, om du inte skadat honom vid fortet.
Fortet... Det kan jag inte smälta, Jack.
Jag kan förstå att Leroux fick övertag på dig.
Jag förstår att du inte ville att han skulle döda McDonald.
Men överste Berkeley, då? Hur kunde du förråda honom?
Tro mig, det gjorde jag inte.
Det var någon annan.
Om jag förrätt fortet, hade jag förrätt dig.
Jag kanske kan förråda mitt land, men inte en vän.
Vad ska jag göra nu då, Jack?
Jag är varken officer eller gentleman.
Jag vet vad en officer skulle gjort.
Han skulle arrestera dig, skjuta dig och låta din familj dö i skam.
Jag vet vad en gentleman skulle gjort.
Han skulle lagt en pistol på bordet, gått ut, och väntat på ett skott.
Men jag då? Vad fan ska jag göra, Jack?
Du bestämmer, Richard.
Jag skickar ut South Essex innan solen går ner.
De är som mig, Jack. Darriga. Mycket darriga.
De har 500 meter öppen terräng att korsa. Svårt under beskjutning.
Fransmännen har kanoner och vassa spjut framför.
De ska skickas iväg så att de fortsätter hela vägen in i fortet.
Kan du föreslå något som sätter sådant stål i dem, Jack?
Ja, Richard.
Jag tror att jag kan det.
- Furir, ordna ett led. - Sir.
South Essex, ställ er i led!
Tillbaka till staden, pojkar. Det blir nog med blod senare.
Tre till mot ingången, sen går vi in.
Håll i!
Vid Gud, pojkar. Ska ni inte heja på?
Kom igen.
Kör på, Jack.
- Bra. - Ja, riktigt bra.
Den flaggan vill jag ha. Är ni med mig?
Ge oss en ton, major!
Bajonetterna redo!
Framåt marsch!
Håll i, pojkar!
Håll leden!
- Dan! - Ja.
En tjänarinna har aldrig sagt nej till mig förut.
Ni gjorde mig het. Jag väntade till Sharpe var upptagen.
Jag kom för att höra dig säga "ja".
Jag kom för att höra dig be, faktiskt.
Rör dig inte!
Ner på knä.
Hon hör till oss och går endast ner på knä för Gud.
Var det ni som förrådde Berkeleys nattattack?
- Hur betalade de? - Det kanske var gratis.
Vem kan säga vad som hände?
Inte ni i alla fall.
Och ingen i London tar en ord över mitt.
Vad har hänt med er? Ni hatar ju britterna.
Jag är irländare. Britterna är dåliga, men ni är vedervärdig.
Gud förlåt mig, jag önskar det varade längre.
Halt!
Lägg an!
Eld!
Ladda om!
Coop, täck mig!
Kör på!
Parma, monsieur.
Oui.
Harris, ta ned den franska trasan och hissa ett riktigt tyg.
Parole, monsieur...?
Nej, inte den här gången.
Slåss mot mig, man mot man. Om ni vinner är ni fri.
- Mitt ord på det. Munro...? - Han förstår inte.
Jo för fan, han förstår. Eller hur, Leroux!
Självklart.
Det ska bli ett nöje att döda er, Sharpe. Jag är redo.
Varsågod.
Nej, inte bland era döda fransmän.
Här, bland mina.
Här, där ni dödade McDonald, Berkeley och Spears.
Här, på min mark, Leroux.
På brittisk mark.
Kom och döda mig.
Här ute, nu!
Kom igen, då.
En garde.
Sir, furir Harper, sir.
- Ska jag dö nu, fader. - Ja, min son.
- Någon sista önskan? - Att få gifta mig med Ramona.
Det kan jag ordna innan ni dör. Fort nu.
Tar du, Patrick Harper, denna kvinna till er hustru.
- Säg "ja". - "Ja".
- Tar du, Ramona, denna man. - Ja.
Ni är nu gifta.
Upp och kyss bruden.
- Jag trodde jag skulle dö? - Det ska vi alla.
- Så du stannar, Emma? - Det finns jobb att göra.
Översättning: Björn Hessle Les Mots, 2007